Bratislava, correspondance – Parmi les manifestants, un certain nombre d’hommes politiques ont répondu à cette initiative de l’association Bratislava bez nackov (Bratislava sans fascistes), dont le maire de Bratislava Ivo Nesrovnal et le gouverneur de région Pavol Freso. Les manifestants se sont rendus notamment sur la place proche du Danube Rybné námestie où se trouve un mémorial de l’Holocauste, en lieu et place de l’ancienne synagogue détruite par les communistes pour la construction du pont principal de la ville SNP.
Dans un discours énoncé sur la place centrale, Ivo Nesrovnal a rappelé la tradition de tolérance qui a marqué l’histoire de la capitale slovaque, mais qu’il n’est désormais plus suffisant « d’être une majorité silencieuse qui refuse l’extrémisme et le fascisme. Il est nécessaire aujourd’hui de le dire à haute voix et de prendre position clairement ». Pavol Freso a tenu le même type de discours en affirmant la nécessité de la réunion de tous les démocrates, de gauche ou de droite, sur la question de la lutte contre l’extrémisme. De là, la nécessité de se réunir et de « devenir suffisamment nombreux pour battre les fascismes sous toutes ses formes. ».
« NON aux expressions du fascisme, de l’intolérance et de la xénophobie »Le maire Ivo Nesrovnal a aussi adressé un message sur sa page facebook, à la suite de ce rassemblement : « Bratislava est une ville dans laquelle des personnes aux opinions religieuses, aux nationalités et aux opinions politiques différentes ont coexisté pendant des siècles. Avec cette participation à la mobilisation antifasciste, tous ensemble nous disons : NON aux expressions du fascisme, de l’intolérance et de la xénophobie. Merci à tous les citoyens de Bratislava y ayant participé. ».
Ce rassemblement a été suivi lundi 13 mars par un Forum d’Europe Centrale sur le fascisme, qui s’est tenu aux abords du Vieux Marché de Bratislava, où plusieurs intervenants se sont succédé pour débattre de l’extrémisme. Cette initiative a lieu alors que depuis le 1er janvier, la Slovaquie a adopté de nouvelles mesures législatives pour condamner plus fermement les propos et les actes de haine et racistes, dans le but de lutter plus fermement contre une expression toujours plus banalisée dans certaines parties du pays. Ces modifications législatives vont notamment s’appliquer à une jeune femme de Ruzomberok, qui s’était filmée en train de brûler un Coran et d’inciter à la haine contre les Roms et les étrangers, et à un individu de Banska Bystrica qui avait frappé sans raison apparente un résident français pour le seul fait de sa couleur de peau.
En Slovaquie, une unité spéciale pour lutter contre l’extrémisme
Photo : page facebook de Bratislava bez náckov.
Quel regard les Français portent-ils sur la campagne présidentielle? Que pensent-ils de la place et du rôle des médias dans cette campagne ? Dans quelle mesure celle-ci modifie-t-elle leur choix concernant l’élection présidentielle?… Enquête de la Fondation pour l’innovation politique réalisée en ligne par Harris Interactive du 16 au 17 mars 2017 sur un échantillon […]
Cet article Sondage : Les Français et leur perception de la campagne présidentielle est apparu en premier sur Fondapol.
A kiírásra váró vidékfejlesztési pályázatokról készített elemzést a Takarék Agrár Központ. Az elemzés szerint VP keret közel 94 százaléka már megtalálta a célját. A Takarék Agrár Központ hangsúlyozza, a Vidékfejlesztési Program ebben az évben kifut, e hónap végéig az utolsó pályázatokat is kiírják – még 13-at –, ezért most kell a beruházásokat megalapozni! „Ehhez a soha nem látott mélységekben lévő kamatszint is erős motiváció” – jegyezték meg.
Les prélèvements fiscaux imposés aux contribuables sont de plus en plus renforcés en s’étalant sur de nombreux secteurs. Or, le fait de payer moins d’impôts demeure l’aspiration la plus connue de tous les contribuables.
Dans ce sens, ils sont à la recherche de tous les moyens afin d’alléger à l’optimal les impôts qui leur sont imposés par l’État. Évidemment, il existe de nombreuses astuces afin de payer moins d’impôts.
Investir dans l’immobilierL’investissement dans un bien immobilier défiscalisant est idéal afin de bénéficier d’une valeur refuge. Il permet d’alléger le paiement d’impôt, tout en constituant un bien pérenne, utilisable à long terme.
En effet, il existe de nombreux dispositifs de défiscalisation immobilière qui ont été successivement établis par le gouvernement depuis ces quelques années. Parmi ces lois se trouve par exemple la loi Pinel. Un dispositif qui vient succéder à la loi Duflot, la loi Pinel permet aux contribuables de bénéficier d’une réduction d’impôt dans l’ordre de 21 % au maximum, pendant une durée de 12 ans.
Évidemment, afin de profiter de cette défiscalisation, l’investissement en loi Pinel est soumis à des conditions, notamment, les conditions d’éligibilités, le montant optimal à investir, etc.
Faire des actes de donsLa défiscalisation par l’intermédiaire des actes de donation se présente en deux catégories distinctes. D’un côté, les dons rendus au profit des organismes d’intérêts généraux ou établissements reconnus d’utilités publiques sont sujets à une réduction d’impôt égale à plus de 60 % des sommes allouées avec une diminution optimale de 20 % du revenu imposable.
De l’autre côté, les donations attribuées à une organisation d’aide gratuite en faveur des individus en difficultés, tels les handicapés, font l’objet d’une restriction d’impôt égale à 75 % pour le montant offert jusqu’à 530 euros. Pour un don qui dépasse 530 euros, les donateurs bénéficient d’une défiscalisation égale à 66 %, avec une soustraction maximale de 20 % sur le revenu imposable. Les dons effectués peuvent être versés en espèces, chèque, virement bancaire, ou à titre d’œuvre de charité.
Investir dans les PMEL’investissement réalisé dans le capital des Petites et Moyennes Entreprises voire de sa propre société fait l’objet d’une allégeance fiscal à la valeur de 18 %, pour un versement plafonné à 50 000 euros, si l’investisseur est un célibataire.
En l’occurrence, le montant total à investir peut monter jusqu’à 100 000 euros pour les couples qui sont soumis à une imposition commune. Par ailleurs, l’apport en capital peut être considéré aussi bien au début du lancement de l’entreprise que sur l’évaluation globale de son actif. En l’occurrence, l’allégeance fiscale au profit de l’investisseur-contribuable peut être suspendue s’il cède ses parts investies dans les 5 années qui suivent la souscription du capital.
Investir au sein d’un FCPI ou d’un FPIL’investissement auprès des Fonds d’Investissement de Proximité (FIP) ou des Fonds Commun de Placement dans l’Innovation (FCPI) rend favorable à une réduction d’impôt égale à 18 % par rapport au capital investi.
L’avantage fiscal obtenu grâce à ce type d’investissement est plafonné à 2160 euros par personne, soit 4320 euros pour un couple. Évidemment, l’investissement doit être conservé au moins cinq ans après la souscription définitive, sinon la réduction d’impôt ne tient plus et sera remboursée.
March 19, 2017 (KHARTOUM) - European Union Special Envoy for the Promotion of Freedom of Religion, Jan Figel, called on the Sudanese government to released two Sudanese pastors sentenced together with a Czech missionary last February.
Hassan Abdel-Rahim and Abdel-Moni'm Abdel-Mawla were sentenced to 12 years for colluding with the Czech filmmaker who had been condemned for espionage, waging war against the state and inciting hatred against religious congregations.
"The Envoy called for the pardoning of the two Sudanese pastors, sentenced along with the released Czech Missionary Peter Jašek," said a statement released by the European Union delegation in Sudan at the end of Figel's visit to the east African country.
Jašek has been pardoned by President Omer al-Bashir upon the request of the Czech government.
The statement further disclosed that the European envoy had been allowed to meet the human rights defender Mudawi Ibrahim in his detention who has been in custody without charge since last December.
Sources close to the file say Mudawi's case will be soon filled to the court as the investigation have been concluded.
The envoy, according to the statement, discussed the constitutional amendments and their compliance with international human rights law and pointed that the importance that the legislative framework also reflects these standards.
“A fair state must be organised around equal citizenship for all. Diversity enriches while uniformity weakens societies," said Jan Figel.
During his three-day visit, Figel met with Sudanese ministers for Foreign Affairs and Endowments and Guidance, and members of the parliament. Also, he visited the National Human Rights Commission and Council of Islamic Fiqh, Nour Mosque, and Coptic Church.
Jan Figel announced that he will brief the EU Parliament and other EU institutions about his visit.
The Sudanese government has good relations with Germany and Italy. Further, it seeks to improve relations with the European Union and the resumption of it economic support to Sudan which is suspended since the coup d'état of 1989.
(ST)
March 17, 2017 (BOR) - Authorities in South Sudan's Jonglei state have intensified calls for the enactment of forest laws, saying illegal cutting of trees has led to loss of thousands of indigenous tree species in the area.
The director general in the state agriculture and forestry state, Del Anyieth said there has been rampant cutting down of trees by unauthorized people for charcoal business, in addition to those who use it to create settlement areas.
The practice, he said, could lead to complete loss of forests, if uncontrolled.
“Forest laws are supposed to be passed in this country, and when these laws are passed, there should be forest reserves, if they are marked, they can be deserted to make sure that there is no encroachment. When the state has a forest reserve that means there is a future for that”, Anyieth told reporters in the capital, Bor Saturday.
“We have seen a lot of destruction taking place. Forest is being cut without permits, without laws and protection. Supposed if forest laws are passed, there will be protection”, stressed the senior ministry official.
He urged cabinet and lawmakers in Jonglei state to swiftly enact laws that will allow his directorate control random cutting of trees in the surrounding areas.
South Sudan has no forestry policy. And authorities are worried they could lose the country's tropical forests; unless stringent measures are put in place to curb the rampant rate of illegal logging.
These fears come barely a year after conservationists from the Wildlife Conservation Society (WCS) warned of dangers the lie ahead as the country's wildlife and natural resources face an alarming expansion of illegal exploitation, trafficking and logging.
The report, the agency stated, was based on scientific monitoring and investigations undertaken its team undertook in cooperation with local partners over the past months, which documented a sharp rise in illegal activities in various areas of the young nation.
Cited as an immediate threat to South Sudan's forests were illegal logging, gold mining and charcoal production, among others.
Sadly, however, these illegal activities are reportedly being perpetrated by local and international individuals and actors, including members of various armed groups active in the country.
South Sudan is currently embroiled in a conflict that has killed tens of thousands of the population, displacing nearly two million of them.
According to conservationists, prior to the outbreak of its war in December 2013, South Sudan's extensive areas of untouched natural woodlands, forests, and savannas, were home to wildlife populations including approximately 2,500 elephant, hundreds of giraffes, the endemic Nile Lechwe and white-eared kob tiang, Mongalla antelope migrations, wild dog and chimpanzees.
However, over the past two years of armed conflict, the various armed forces across the country, WCS said, have been implicated in several cases of large-scale illegal exploitation of natural resources.
A 2010 study conducted by the United Nations Food and Agricultural Organization (FAO), dubbed the "Forest Resources Assessment", estimated that a high rate of up to 2,776 square kilometres of forests and other wooded land were being lost annually in South Sudan.
(ST)
March 18, 2017 (JUBA) – South Sudan government has resolved to establish a ministry for foreign affairs, an institution that would be tasked to coordinate regional relations.
This was reached at during the weekly council of minister's meeting chaired by the South Sudanese leader, Salva Kiir Friday.
The information minister, Michael Makuei Lueth, said a minister will be appointed by the president, regardless of criticisms over the peace agreement, which limits the number of the national ministers to 30 be shared by the various political partners to the August 2015 peace accord.
“The Council of Ministers has resolved to form a Minister of East African Affairs and gave the President the go-ahead to appoint the minister,” said Makuei.
War-torn South Sudan became a member of the East African regional body (EAC) in 2016, joining Uganda, Kenya, Rwanda, Burundi and Tanzania. South Sudan appointed seven representatives for the East African Legislative Assembly last week and will appoint members to sit on the East African Court in Arusha, Tanzania.
(ST)
By Tesfa-Alem Tekle
March 18, 2017 (ADDIS ABABA) - The number of South Sudan refugees fleeing to neighbouring Ethiopia has seen a surge since the beginning of March, the UN refugee agency said on Saturday.
The United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) in a statement it extended to Sudan Tribune Saturday said over 600 South Sudan refugees are crossing borders to Ethiopia in March on daily basis, due to the ongoing conflict and food scarcity.
“The daily arrival rate has significantly jumped from 103 persons in February and 199 in February to 660 so far in March,” it said.
Between 1 and 11 March 2017, a total of 7,258 South Sudanese refugees have arrived in Ethiopia's Gambella region.
Of these, 3,967 arrived in the week of 6 to 11 March, representing a daily average arrival rate of 660 people.
The latest influx has brought the total number of South Sudanese refugees who have arrived in Ethiopia since September 2016 to 68,858.
All the new arrivals have gone through level-1 registration and were most of them relocated to Nguenyyiel refugee camp, one of South Sudan refugee camps in Gambela region bordering South Sudan.
Pagak, a border town of South Sudan continues to be the main entry point through which an increasing number of South Sudanese refugees are crossing into Gambella, Ethiopia.
Between 1 February and 11 March 2017, a total of 12,828 refugees crossed through Pagak.
So far in March, 7,258 arrivals were registered in Pagak and all, but 192, were relocated to Nguenyyiel refugee camp while other new arrivals remain in Pagak, awaiting relocation.
According to the latest report, 65% of the total registered new arrivals are children, including 15,488 unaccompanied and separated children.
A recent sample survey conducted in Pagak revealed that the new arrivals originated mainly from Upper Nile State (Nasir, Longechuk or Mathiang, Ulang and Maiwut Counties) and Jonglie State (Uror, Akobo and Ayod Counties).
Conflict and food insecurity were cited as the main reasons for leaving South Sudan.
The majority (87%) continue to be women and children. A good number of those who arrived in March originated from Bentiu.
According to the UN refugee agency, as of 15 March, Ethiopia hosted more than 356,000 South Sudanese refugees who originate mostly from Upper Nile and Jonglie States, as well as some from the Unity state.
In addition to registration and protection, WASH, Nutrition, Primary Health Care and other services are available and functioning well at the entry point.
As South Sudan refugees continue to flee to Ethiopia in large numbers, UNHCR in close collaboration with its Ethiopian partner, Administration for Refugees and Returnees Affairs (ARRA) is in the process of ensuring maximum preparedness by reviewing the capacity of Nguenyiel camp and the identification of possible sites for new camps.
"With Nguenyyiel quickly reaching its capacity and no readily available site for establishing additional camps in the Gambella region, the possibility of transferring new arrivals to the Benishangul- Gumuz Region is being considered," the agency said.
"UNHCR and ARRA are in the process of identifying a suitable site in that region" it added.
Given the ongoing conflict and food insecurity in the newest nation, UNHCR together with ARRA and other partners, have also finalised a draft Contingency Plan to respond to the possibility of a renewed influx of refugees from South Sudan.
The draft contingency plan foresees the arrival of potential more refugees in Ethiopia and fund shorting.
(ST)
March 18, 2017 (JUBA)- The South Sudanese government has protested to a confidential report by a panel of experts who were appointed by the United Nations on findings accusing the government of buying weapons while the country was experiencing a devastating famine.
The U.N. panel of experts recommended the government to consider an arms embargo.
South Sudan's information minister, Michael Makuei Lueth told reporters after Friday's weekly briefing that “we have not bought arms for the last two to three years."
The Minister went on to say that the government had the right to acquire weapons for self-defence. "We have rights to buy arms for self-protection or self-defence. So this idea of the UN saying the government of South Sudan doesn't care about its people and they are fan of buying arms all the time is not correct," said Lueth.
The minister also dismissed the accuracy of the report, claiming it was biased.
Lueth strongly denied buying weapons, however multiple military sources have told the Sudan Tribune on Saturday that weapons were acquired and the information was leaked by officers at the procurement and logistics department.
The leaking of this information has resulted in the arrest of many military officers, while others left the country. Other military officers formed a rebellion.
“It is true there has been a plan to acquire weapons and this information was leaked to the UN by some of our officers in the directorate for logistics. Some of these officers have now left the country. Others like Thomas Cirilo Swaka have rebelled. So it was the work of rebels from within,” a high ranking military officer told Sudan Tribune Saturday.
Famine was recently declared in Mayendit, a village in South Sudan's Unity state, the latest crisis in the country's three-year civil war. About 100 000 people are said to be at risk, and aid groups are pleading for access. At least 5 million people or more than 40% of the nation's population are need urgent assistance, aid agencies say.
Years of civil war, a refugee crisis and a collapsing economy have taken a toll on South Sudan since it gained independence in 2011. Tens of thousands of people have been killed and millions displaced in the country's worst ever violence since it seceded from North Sudan in 2011.
(ST)
March 18, 2017 (KHARTOUM) - Chairman of the rebel Sudan People's Liberation Movement/North (SPLM-N) Malik Agar Saturday acknowledged that his deputy Abdel-Aziz al-Hilu has tendered his resignation but didn't mention whether or not it was accepted.
A twelve-page resignation addressed to the Nuba Mountain Liberation Council, SPLM-N's highest political authority in the Nuba Mountains, and signed by al-Hilo has widely circulated on social media on Friday.
Also, there were media leaks that the Nuba Mountain Liberation Council has issued a number of decisions which involves changing the negotiating team with the government headed by SPLM-N secretary-general Yasir Arman.
In a press release extended to Sudan Tribune Saturday, Agar confirmed his deputy's resignation, denying that any changes have taken place on SPLM-N political and military structure including its negotiating team with the government.
“The only body that would deal with the political issues is the leadership council and the military issues would be dealt with by the SPLM-N chief of general staff,” he said.
Agar accused what he described as “suspicious circles” of seeking to his deputy's resignation to settle scores with the SPLM-N and its leadership and political stances.
“The resignation is true and it would be handled properly and all issues contained in it including the call for self-determination for the Nuba Mountain would be discussed within the regulatory frameworks of the SPLM-N and its leadership and on top of that the leadership council,” Agar said.
The rebel leader stressed the SPLM-N would adhere to the unilateral cessation of hostilities it has declared earlier except for self-defence, pointing the Movement is committed to its stances within the Sudan Call and Sudan Revolutionary Front.
He pointed out the Movement wouldn't abandon issues pertaining to political and security arrangements in the Two Areas besides the comprehensive political solution, saying they will continue to push forward theses issues internally and abroad.
Agar further underscored that the New Sudan project is the SPLM-N's political programme, saying the project is open for the participation of all Sudanese.
SELF-DETERMINATION
Informed sources within the SPLM-N have told Sudan Tribune that al-Hilu continued to demand the Movement's negotiators to raise the issue of self- determination of Nuba Mountain at the negotiating table, saying the refusal of the negotiating team to consider his demand pushed him to tender his resignation.
According to sources, al-Hilu should have addressed his resignation to the SPLM-N leadership council instead of the Nuba Mountain Liberation Council because the former is body entrusted with handling these issues.
In his resignation dated, on 7 March, al-Hilu disclosed differences among the three executive officers of the national leadership council, saying these differences “went beyond the secondary matters to the principles and orientations”.
He pointed that the major disagreement between himself and Agar and Arman evolve around the Movement's manifesto and constitution besides the negotiating position, stressing the SPLM-N has been working without manifesto for six years.
Al-Hilo also accused Arman of controlling the decision-making process, saying the selection of Movement's heads of external offices is done according to “personal mode”.
He also mentioned differences with Arman regarding the Movement's stance towards the security arrangements with the government.
He disclosed that on the security arrangements, he said that Arman last August handed over to the African Union mediation the same position included in Agar-Nafei agreement of 28 June 2011, while he agreed with him in January 2016 to ask for a 20-year period security arrangements deal.
SPLM-N has been fighting the Sudanese army and its allied militia in Blue Nile and South Kordofan, also known as the Two Areas since June 2011.
(ST)
March 18, 2017 (JUBA) – The Ugandan President, Yoweri Museveni said the conflict in South Sudan would only come to an end if the parties at war return to the negotiating table, stressing that a war would not solve the problem.
“The warring groups must hold negotiations aimed at two things, holding elections and reforming the security sector,” said Museveni on Friday during a meeting with a visiting the Chinese Special Representative on African Affairs.
The Ugandan leader appreciated the involvement from the Chinese government in the process of seeking a way to end the conflict in South Sudan. “We discussed the situation in South Sudan. Glad China is taking interest in this conflict,” he said.
According to President Museveni's official twitter account, he met Xu Jinghu, the Chinese Government Special Representative on African Affairs and her delegation on Friday at the State House.
President Museveni, who has been a lifeline and the only close political ally in the region of President Salva Kiir for the period of conflict in the country, attributed the conflict in the country to the leadership failure to guide the people of the country, stating the group did not have clear headed leadership.
“The main problem in South Sudan is ideological. The groups there do not have a clear headed leadership to guide the people about their future. They push the pseudo ideology of sectarianism of tribes & yet this is detrimental to the people's well being. Force can't solve the conflict,” said the Ugandan leader.
Museveni called on the “warring groups” to hold negotiations with the aim to establish a security sector and hold elections. His call for negotiation follows a similar call made by American lawmakers on President Donald Trump to appoint a high Special Envoy.
12 United States Senators and Congressmen, in a letter dated 24 February 2017, called on US newly elected President Donald J. Trump, to appoint a new high-level Special Envoy for South Sudan and Sudan with International Status to bring the “urgently needed diplomatic leadership to international efforts to achieve a sustainable peace in and between the two countries”.
The Senators also called on the Africa Union through its high-level representative to South Sudan, to reinvigorate an inclusive political process to end South Sudans' conflict. While President Donald Trump is yet to respond, the regional leaders have begun to talk about inclusive process instead of taking side.
Omar Hassan el Bashir, Sudan President called for an inclusive political process, saying that South Sudan would not have peace without including the leader of armed opposition, Riek Machar. Bashir said that Machar controls wide areas in the country.
South Sudan President Salva Kiir also indicated his readiness to pardon Machar if he denounces violence.
(ST)
Nach dem Zweiten Weltkrieg verfügten die USA für die Abschreckung der Sowjetunion durch den angedrohten Einsatz von nuklearen Freifallbomben nur über eine Bomberflotte aus B-29, B-50 und B-36. Diese Flotte sollte für den Fall eines sowjetischen Angriffs auf Westeuropa, und damit eines Versagens der Abschreckung von Stützpunkten in Europa, Afrika, Asien, Alaska und Grönland aus, operieren. Nach ihrer ersten Nuklearexplosion 1949 entwickelte aber auch die Sowjetunion eine Bomberflotte. Ab 1954 verfügte die UdSSR über schwere Bomber der Typen Tupolew Tu-95 Bear und Mjassischtschew M-4 Bison mit einer Einsatzreichweite bis zu den USA.[1]
Ab 1958 ergänzten und ersetzten beide Mächte ihre Flotten an schweren Bombern und Mittelstreckenbombern durch landgestützte interkontinentale und U-Boot-gestützte ballistische Flugkörper. Während noch zu Beginn der sechziger Jahre die Rampen der interkontinentalen ballistischen Flugkörper (ICBMs, Inter-Continental Ballistic Missiles) offen aufgestellt waren, sind diese Flugkörper heutzutage in Silos verbunkert oder, wie in Russland, teilweise strassenmobil. Die Reichweite dieser Flugkörper beträgt, gemäss den verschiedenen Rüstungskontrollabkommen zwischen den USA und der UdSSR bzw. Russland mindestens 5’500 km.
Die ersten Unterseeboote mussten für das Abschiessen ihrer ballistischen Flugkörper (SLBMs, Submarine-Launched Ballistic Missiles) auftauchen. Heute werden diese SSBNs (Nuclear-Powered Ballistic Missile Submarines) durch Kernreaktoren angetrieben und müssen für den Abschuss nicht mehr auftauchen.
Neben den ICBMs und den SLBMs verfügen sowohl die USA wie auch Russland immer noch über eine Flotte an Bombern, die mit nuklearen Freifallbomben, Lenkwaffen und Marschflugkörpern ausgerüstet sind und die gegen das Territorium der anderen Macht eingesetzt werden können. Diese Bomber werden laufend modernisiert. Das nuklearstrategische Arsenal aus Bombern, ICBMs und SLBMS bildet die Grundlage der strategischen Abschreckung beider Mächte und wird als TRIADE bezeichnet. Die drei Kategorien an Waffensystemen der TRIADE sichern in einem Ernstfall die Redundanz der Abschreckung. In jedem Fall soll die angegriffene Macht bei einem Angriff des Gegners mit ihren strategischen Nuklearwaffen einen Vergeltungsschlag mit einer oder allen Kategorien führen können. Die Redundanz der Systeme bestimmt im Endergebnis die Abschreckungsfähigkeit beider Mächte.
Das letzte Abkommen über die Rüstungskontrolle und Abrüstung der nuklearstrategischen Waffen, das zwischen den USA und Russland abgeschlossen wurde, ist New START. Mit diesem Abkommen, das am 8. April 2010 zwischen den Präsidenten der beiden Mächte unterzeichnet wurde und am 5. Februar 2011 in Kraft trat, wurden frühere Abkommen ersetzt. Mit New START vereinbarten die USA und Russland innert sieben Jahren die Einhaltung der folgenden Obergrenzen für die nuklearstrategischen Waffensysteme:
Die nichtstrategischen Nuklearwaffen – operativ-taktisch und taktische Waffensysteme – der beiden Mächte wurden durch dieses Abkommen nicht erfasst. Ende 2016 sollen Russland und die USA über folgendes Arsenal an nuklearstrategischen Waffen verfügt haben:
Russland
USA
Die Zahl der nichteinsatzfähigen nuklearen Gefechtsköpfe strategischer und nichtstrategischer Waffensysteme, die noch beseitigt werden sollen, werden für Russland in einem schwedischen Bericht auf 2’800 geschätzt.[2] Die USA sollen 2’300 nichteinsatzfähige nuklearstrategische Gefechtsköpfe haben, die noch zu beseitigen wären.[3] Das russische Arsenal an nuklearen Gefechtsköpfen (einsatzfähig und nichteinsatzfähig) wird insgesamt auf 7’000 geschätzt. Für die USA sollen es 6’800 sein.[4]
Das Arsenal der USA an strategischen Waffensystemen und nuklearen Gefechtsköpfen ist grösstenteils über 40 Jahre alt. Lediglich die 20 schweren Bomber B-2A Spirit sind, da sie in den 90er Jahren des letzten Jahrhunderts produziert worden sind, der einzige moderne Teil der US-TRIADE.[5] Die Einsatzfähigkeit des gesamten Arsenals in einem Ernstfall wird aufgrund seines Alters von Fachleuten sogar in Frage gestellt.[6] Im Gegensatz zu den USA hat Russland in den letzten Jahren durch die Indienststellung neuer Waffensysteme seine TRIADE laufend modernisiert. Dazu gehören 73 ICBMs RS-24 Yars (NATO-Bezeichnung: SS-27 Mod2) und RS-26 Yars-M (SS-27 Mod2 Sickle-B), die seit 2010 in Dienst gestellt werden, und die mit mehreren gegen verschiedene Ziele einsetzbaren Wiedereintrittskörpern und damit mit mehreren Gefechtsköpfen ausgerüstet sind. Diese neuen ICBMs sind entweder in Silos verbunkert oder strassenmobil. Zu den neueren Systemen der russischen TRIADE gehören auch 48 SLBMs RSM-56 Bulava (SS-N-32) auf 3 modernen SSBNs der Borey-Klasse. Diese SLBMs und SSBNs werden seit 2013 schrittweise eingeführt.[7] Russland modernisiert im Augenblick auch die 13 schweren Bomber Tu-160 (Blackjack).
Seit Jahren planen die USA aufgrund des 1251 Reports die Modernisierung ihrer TRIADE.[8] Am weitesten fortgeschritten ist die Planung der Ablösung der Ohio-SSBN-Flotte und die Entwicklung eines neuen Long Range Strike Bombers B-3. Die Einsatzfähigkeit von 12 neuen SSBN(X) sollte in der Zeitperiode zwischen 2021 und 2035 und die Indienstellung von 80 bis 100 neuen Bomber B-3 ab 2021 erfolgen. Aufgrund des enormen finanziellen Aufwandes für die gesamte Modernisierung – beinahe 1’000 Milliarden US-Dollar – wird aufgrund der hohen Staats-Verschuldung der USA die Aufrechterhaltung oder gar die Ablösung der dritten Kategorie der TRIADE, die ICBMs Minuteman, hinterfragt. Es ist durchaus möglich, dass die USA sich ab 2021 auf eine nuklearstrategische DIADE bestehend aus SSBNs und Bombern beschränken müssen.[9] Ob eine solche DIADE den gleichen Abschreckungswert wie die bisherige TRIADE erbringen wird, wird durch Fachleute hinterfragt.[10] Es besteht auch die Möglichkeit, dass die USA durch eine verminderte Abschreckungsfähigkeit ab 2030 langfristig die extended deterrence, den Abschreckungsschutz für ihre Alliierten, nicht mehr im gleichen Umfang aufrechterhalten können.
[1] Stahel, A.A., USA – UdSSR Nuklearkrieg?, Die Arsenale der beiden Supermächte 1945-1982, Verlag Huber, Frauenfeld, 1983, S. 20..
[2] Norberg, J. and F. Westerlund, Russia’s Armed Forces in 2016, with contributions from C.V. Pallin, R. Roffey and P. Wikström, in: Russian Military Capability in a Ten-Year Perspective – 2016, G. Persson (ed.), FOI, Stockholm, December 2016, P. 41.
[3] Cordesman, A.H., NATO and the Delicate Balance of Deterrence: Strategy versus Burden Sharing, CSIS, Washington D.C., February 7, 2017, P. 4.
[4] Cordesman, A.H., P. 4.
[5] The Military Balance 2017, The International Institute for Strategic Studies, London, 2017, P. 45.
[6] Koonin, St.E., Can We Trust Our Aging Nukes?, in: The Wall Street Journal, October 17, 2016, P. A11.
[7] Norberg, J. and F. Westerlund, P. 41.
so auch The Military Balance 2017, P. 211.
[8] Quint, M., Preserving U.S. Strategic Nuclear Delivery Sytems beyond 2030: Climbing the Modernization Mountain, in: Project on Nuclear Issues, S. Minot (ed.), CSIS, Washington D.C., November 2014, P. 177-193.
[9] Quint, M., P. 190-193.
[10] Miller, F., and K.B. Payne, Trump’s Nuclear Deterrence Challenge, in: The Wall Street Journal, November 22, 2016, P. A13.
Hivatalos jelentések szerint március 6-án este 11:34-kor (helyi idő szerint hétfőn 7:34-kor) a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság (KNDK) négy közepes hatótávolságú ballisztikus rakétát lőtt ki az ország nyugati partján fekvő Tungcsang-zsi (Tongchang ri) katonai kísérleti telepről. Ezek közül három is Japán légvédelmi azonosítási zónáján (Air Defense Identification Zone) belül csapódott bele a tengerbe.
kép forrása: http://38north.org/2016/11/scuder110816/A vasárnap fellőtt rakéták nagy hasonlóságot mutatnak a 2016. szeptember 5-i három “Scud-ER” (for Extended Range) típusú 12,8 méter magas, közel 9 és fél tonnát nyomó rakétához. Ez a szovjet gyártmányú Scud-B továbbfejlesztett változata, amely gyártási technikájához a kilencvenes években juthatott hozzá Észak-Korea. A Scud-ER nagyjából 1000km-es hatótávolságra képes eljuttatni a robbanófejet, megnövelt benzin és oxidáló kapacitásnak köszönhetően. Így Phenjan akár stratégiai fontosságú célpontokat is képes elérni, Japán és Dél-Korea területén belül.
Észak-Korea fegyverkezési programja kapcsán a nemzetközi közösség érthető módon aggódva figyeli, hogy az egyes provokatív incidensek miként jelzik a Remetekirályság technológiai fejlődésének előrelépését. Egy-egy új képesség ugyanis komoly kihívást jelenthet a régió stabilitására nézve (ilyen volt például az első, sikeres tengeralattjáró-indítású ballisztikus rakétakilövés 2016 augusztusában). A mostani eset azonban sokkal inkább egy meglevő képesség fejlettségének növekedését jelzi, sem mint új képességek kiépítését. Nathan Hunt (a washingtoni központú Strategic Sentinel vállalat elemzője) szerint a figyelemre méltó eredmény jelen esetben az, hogy sikerült négy rakétát olyan átütőerővel és pontossággal kilőni, hogy köztük három is egészen közel egymáshoz csapódott a tengerbe, holott a korábbi műveleti képességeket tekintve nagy volt rá az esély, hogy 1000km-es röppályájuk alatt sokkal jobban eltávolodjanak egymástól. Az elemző arra is rávilágított, hogy Észak-Korea bemutatta, immár képes az ilyen típusú rakétákat rövid időn belül üzemanyaggal ellátni, mobilizálni és kilőni. Hunt azt is előrevetítette, hogy Phenjan várhatóan további erőfeszítéseket tesz majd a szilárd tüzelésű rakéták kikísérletezésére. Ennek a típusnak a szilárd tüzelőanyag miatt nincs szüksége külső eszközről történő üzemanyaggal való ellátásra, ami megnehezíti az eszközök mozgatásának és elhelyezésének felderítését.
Figyelmeztetés vagy tesztelés?
A kilövést mozgó rakétaindító állványról hajtották végre a kínai határ közeléből, feltehetőleg a Sohae indítóhelyről (Sohae Satellite Launching Station) amely Tungcsang-zsi egyetlen műholdas rakétaindító állomása. Ez azonban kérdéseket vet fel, ugyanis az indítóhelyet általában nagyobb rakéták kilövésénél szokták használni. Egyes szakértők elképzelhetőnek tartják, hogy ez egy korai, álcázott tesztelése az interkontinentális ballisztikus rakéta (ICBM) prototípusoknak, csak egy Scud típussal helyettesítve a nagyobb hatótávolságú eszközöket. Ennek oka az lehet, hogy a Scud-ER Észak-Korea legolcsóbban előállítható közepes hatótávolságú ballisztikus rakétája. A rakétakísérletet egy videó felvétel is megörökítette, hiszen a KNDK „szeretett vezére” Kim Dzsong-un is személyesen figyelemmel kísérte az eseményt. A videón látottak megerősítik az előbbi feltételezést, miszerint a kilövés Észak-Korea ICBM programját is segítheti, leginkább az infrastruktúra tesztelésével, tekintve, hogy a Sohae bázis radarjai alkalmasak a rakéták nyomon követésére.
kép forrása: http://www.japantimes.co.jp/news/2017/03/08/national/north-korean-missile-drill-simulated-targeting-iwakuni-base-analysis-shows/Egy másik megközelítés szerint az a mostani erődemonstráció fő célja nem egy új hadászati képesség világgá kürtölése, hanem inkább egy figyelemfelhívás vagy figyelmeztetés a környező országoknak: Észak-Korea bármikor bevetheti fegyverarzenálját. Ezen álláspont szerint Phenjan Dél-Korea és szövetségese, az Egyesült Államok, közös éves hadgyakorlatára (Foal Eagle), reagált a rakéta kilövéssel. Emellett az Egyesült Államok megkezdte az Észak-Korea ellen kifejlesztett THAAD (Terminal High-Altitude Area Defense) rakéta védelmi rendszer kiépítését a 38. szélességi fok túloldalán, amelyet nem csak a KNDK, de Kína sem nézett jó szemmel. Szöul és Washington tehát egyértelműen kifejezte, hogy képesek és felkészültek a válaszcsapásokra egy háború esetén. Ez azonban nehezen kivitelezhető Japán stratégiai együttműködése nélkül. A felkelő nap országának kikötői, repterei és katonai bázisai kulcsfontosságúak a szövetség részére. Mindez magyarázatot ad arra, hogy miért első sorban Japánnak címezte Phenjan „kísérleti célú rakéta kilövéseit”.
A Japánban található amerikai támaszpontok fontos elemei a térségben fenntartott amerikai jelenlétnek, így a rakétakilövések iránya egyben a szigetország felé is üzenetértékűnek tekinthető.
kép forrása: https://goo.gl/h51fsDKép: Jeffrey Lewis a Center for Nonproliferation Studies munkatársa kiemelte, hogy a március 6-i kilövési szimuláció előtérbe helyezi azt az eshetőséget, hogy Észak-Korea bármikor elérheti a Yamaguchi tartománybeli Iwakuni katonai bázist. A bázison található az Egyesült Államok tengerészgyalogságának reptere (U.S. Marine Corps Air Station)
Japán: A fenyegetettség új szintje
A Japán-tenger túlpartján Abe Shinzo, – japán miniszterelnök-, a fenyegetettség új szintjeként jellemezte a két ország kapcsolatában beállt újabb kedvezőtlen fordulatot. A politikus a japán országgyűlés felső házának ülésén határozottan elítélte Észak-Korea újabb kísérletét, mi több „teljességgel tűrhetetlennek” titulálta azt. Abe beszédében arra figyelmeztetett, hogy Phenjan egyre intenzívebb fejlesztési törekvése, komoly nemzetbiztonsági kockázattal jár. Japán ezért a jövőben nem csak folytatja az USA-val és Dél-Koreával való együttműködését, de még szorosabbra kívánja fonni közös koordinációjuk szálait amennyiben az béklyóival visszatartja Phenjant a további provokatív fellépéstől. A miniszterelnök azt is megerősítette, hogy ugyanezen célból bármely más országgal is hajlandó az együttműködésre.
A Scud-ER-ek kilövése után néhány órával a japán Védelmi Minisztérium megerősítette, hogy a rakéták kb. 1000 km-t tettek meg 260 kilométeres magasságban mielőtt ijesztő közelségben a tengerbe csapódtak, mindössze 300-350km-re Japán kizárólagos gazdasági övezetétől (képen: Exclusive Economic Zone- EEZ) az Akita tartománybeli Oga városától.
Kép forrása: http://www.japantimes.co.jp/news/2017/03/06/national/tokyo-says-north-korea-fired-three-four-missiles-came-japans-eez/#.WMwjzUbhA2yHabár nem ez volt az első eset, hogy Phenjan rakétakísérletei fontos stratégiai pont felé irányultak, nem lehet nemzetbiztonsági szempontból figyelmen kívül hagyni azt a tényt- mondta egy magas rangú tisztviselő-, hogy a március 6-i négy rakétát és a 2016 szeptemberében kilőtt rakétákat is szimulációs (nem kísérleti) célból indították útnak a Tungcsang-zsi (képen: Donchang-ri) katonai kísérleti telepről, írta a The Japan Times hírportál. Ugyanis a tavaly őszi kísérleti kilövés során három Scud-ER típusú ballisztikus rakéta csapódott a tengerbe – szintén EEZ területen belül- 200-250km-re Okushiri szigetétől.
Diplomáciai válasz:
Észak-Korea sorozatosan szembemegy a nemzetközi egyezményeknek
Japán már március 6-án konkrét diplomáciai lépéseket tett Észak-Korea féken tartására: Tokióban soron kívül összeült a japán Nemzetbiztonsági Tanács, (National Security Council), hogy tárgyaljanak a válaszlépésről. Diplomáciai válaszukban a „legerősebb feltételeket” szabják meg Phenjannak, a pekingi nagykövetségen keresztül, mondta Yoshihide Suga a japán kabinet főtitkára. Suga elmondta, hogy a hasonló lépéseket természetesnek tartja a nemzetközi közösség részéről is, hiszen Kim Dzsong-un sorozatosan figyelmen kívül hagyja az ENSZ határozatokat. Japán az Egyesült Államokkal is párbeszédet kezdeményezett: Donald Trump az Egyesült Államok elnöke biztosította Abe Shinzo-t telefonbeszélgetésükben, hogy „100%-ig kiállnak a szövetségesük mellett” utalva a phenjani sajtó – a Koreai Központi Hírügynökség (Korean Central News Agency) – azon kijelentésére, hogy a négy rakéta az „agresszor Egyesült Államok imperialista erői” elleni fellépés.
Az Észak-Atlanti Szövetség (NATO) is elítélte a kommunista ország provokatív fellépését. „Újból megtörtént, hogy teszteléseikkel közvetlenül szembementek a Biztonsági Tanács sorozatosan kiadott határozatainak, melyek Észak-Korea ballisztikus rakéta programjának megszüntetését követelik.” A határozatok arra is felszólítják a kommunista országot, hogy mondjon le az összes létező tömegpusztító fegyverének birtoklásáról, úgy hogy a folyamat mindent átfogó, ellenőrizhető és megmásíthatatlan legyen. „A legutóbbi tesztelés, melynek során feltehetőleg három rakéta is Japán által ellenőrzött vizeken csapódott be rendkívül provokatív.” mondta Oana Lungescu a NATO szóvivője, március 6-i közleményében.
Lektorálta: Bartók András