Heléna – görög eredetű; jelentése: vitás. (talán: nap, hold.) Idézet „De hát mit ér a barátság, ha az ember nem mondhatja ki kereken, ami a szívén fekszik? Kedveskedni, kellemes dolgokat mondani és hízelegni mindenki tud, de az igazi jó barát mindig kellemetleneket mond és nem törődik azzal, hogy fájdalmat okoz. Sőt, az igazi hű barát szinte keresi rá az alkalmat, mert tudja, hogy jót cselekszik vele.”
Oscar Wilde
EZEN A NAPON EMLÉKSZÜNK RÁ:
Petőfi Sándor (Kiskőrös, 1823. január 1. – Fehéregyháza, 1849. július 31.). Költő, 1847 júliusában második felső-magyarországi útja során járt a vidéken. 1847. július 11-én Királyhelmecről indulva, Leleszt érintve estére megérkezett Ungvárra. A Feketesas vendéglőben szállt meg. Itt írta Petőfi XII. Úti levelét: „Késő este értem Ungvárra. Itt kezdődik ama nagy rónaság, amely tart lefelé egészen a Dunáig, melyen kénye kedve szerint csavarog a Latorca, Tisza, Szamos, Kraszna, Kadarcs, Hortobágy, Berettyó, Körös, Maros stb…” Maga Ungvár nem nyerte meg a tetszését. „szörnyen komisz város” – írta. Másnap Munkács felé indult. A vár megtekintése után Beregszász felé tartott. Az egykori Oroszlán szállóban szállt meg. Ekkor írta Meleg dél van kezdetű versét. Másnap, július 13-án indult tovább Beregszászból Szatmár felé. „Badaló mellett, Bereg-és Szatmár megye közt, jöttem át a Tiszán, a szép Tiszán…”
1911-ben Ungváron a költő tiszteletére emléktáblát helyeztek el az egykori Feketesas vendéglő helyén épült ház falán, Badalón a templom falára helyeztek emléktáblát, Beregszászban az egykori Oroszlán szálló falán.
Forrás: Keresztyén Balázs: Kárpátaljai Művelődéstörténeti Kislexikon (Hatodik Síp Alapítvány – Mandátum Kiadó, Budapest – Beregszász, 2001.)
MAGYARORSZÁG KULTÚRTÖRTÉNETÉBŐL:
- A szabadságharc segesvári ütközetében elesik Petőfi Sándor költő (1849)
Forrás: Magyarország kultúrtörténete napról napra, Honfoglalás Egyesület 2000.
NE AKARJ MINDENT TE IRÁNYÍTANI (2)
„… az én erőm erőtlenség által ér célhoz.” (2Korinthus 12:9)
Ha azt veszed észre magadon, hogy mindent te akarsz irányítani, próbáld ki a következő három dolgot: 1) Ne félj a tehetetlenségtől, inkább tekints rá erőként! Ez teszi lehetővé, hogy megtapasztald Isten hatalmát. „Elég neked az én kegyelmem, mert az én erőm erőtlenség által ér célhoz” (2Korinthus 12:9). Engedd el a dolgot, hagyd, hogy Isten munkálkodjon! 2) Siess Istenhez tehetetlenségeddel! Jósáfát király belátta, hogy serege nem tud helytállni az ellenséges túlerővel szemben. Ezért így imádkozott: „Istenünk… nincs erőnk ezzel a nagy tömeggel szemben, amely ellenünk támad. Nem tudjuk, mit tegyünk, csak rád tekintünk.” (2Krónikák 20:12). Hogy végződött a történet? Csodálatos módon! A megszálló seregek felmorzsolták egymást, Jósáfát katonáinak pedig egyáltalán nem is kellett harcolniuk. A legnagyobb csodák akkor történnek életedben, amikor legkevésbé érzed képesnek magad, és Isten közbelépését kéred. 3) Elmélkedj azokon a szentírási szakaszon, melyek Isten szuverenitásáról beszélnek, és arról, mennyire hiábavaló azon erőlködnünk, hogy irányítani próbáljuk életünket. „Az ember végzi a sorsvetést, de mindig az Úrtól való döntést” (Példabeszédek 16:33). „Sokféle szándék van az ember szívében, de csak az Úr tanácsa valósul meg” (Példabeszédek 19:21). „… tetszése szerint bánik a menny seregével és a föld lakóival. Senki sem foghatja le a kezét, és senki sem mondhatja neki: mit csinálsz?” (Dániel 4:32). „… aki mindent saját akarata és elhatározása szerint cselekszik” (Efezus 1:11). Nyugodj meg, és kezdj el bízni Istenben – Ő tudja, mit csinál, és szívén viseli sorsod alakulását.
A fenti elmélkedés a Keresztyén Média UCB Hungary Alapítvány napi elmélkedése (honlap: maiige.hu), melynek írója Bob Gass. Magyar nyelven negyedévre szóló kiadvány formájában megrendelhető az említett honlapon, vagy a következő címen: Mai Ige, 6201 Kiskőrös, Pf. 33.
Loyolai Szent Ignác áldozópap
A spanyolországi Loyolában született 1491-ben. A királyi udvarban élt és katonáskodott. 1521-ben Pampelona várának védelmében megsebesült. Számára a hosszas ágyhoz kötöttség életfordulót eredményezett. A monserati kolostorban életgyónást végzett, azután egy Manresa melletti barlangban vezekelve írta lelkigyakorlatos könyvét.
Egy szentföldi zarándoklat után kezdte meg iskoláinak végzését. 1534-ben hat társával megalapította a Jézus társaságot, amely az újkor egyik legeredményesebb rendje. Termékeny apostoli munkát végzett mind írásaival, mind pedig tanítványainak oktatásával, akik az Egyház megújulásában elévülhetetlen érdemeket szereztek. Rómában halt meg 1566. július 31-én. Sírja a római Il Gesu jezsuita templomban van.
bacskaplebania.hu
A terrorra nem lehet még nagyobb terrorral válaszolni, a világon terjedő háborúkra a barátság, a testvériség, a közösség és a család jelenti a választ - hangsúlyozta Ferenc pápa szombat este, a krakkói Ifjúsági Világtalálkozó (IVT) imavirrasztásának elején.
Csütörtökön este a dél-bánáti Antalfalván (Kovačicán) teljesen leégett a Padina-komerc bútorgyára, raktára és eladási osztálya. Személyi sérülés szerencsére nem történt. A tűzoltóknak több mint nyolcórás küzdelem után sikerült meggátolni a tűz tovaterjedését a környező lakóházakra. A település főutcáján levő létesítményt pénteken is füstfelhő övezte, a tűzoltók pedig a helyszínen ügyeleteskedtek.
Vádat emeltek szombaton terrorcselekmény tervezése és dzsihadista szervezetben való résztvétel gyanúja miatt az előző nap őrizetbe vett Noureddine H. ellen, míg testvérét, Hamza H.-t szabadlábra helyezték - közölte a belga ügyészség.
A müncheni rendőrség egy telefonos bejelentést követően szombaton kiürítette a város nyugati felében lévő vasútállomást és a Pasing-Arcaden nevű bevásárlóközpontot - közölték a német lapok, így a Spiegel Online és a Süddeutsche Zeitung.
Tüzet fogott, majd lezuhant szombaton egy legalább 16 személyt szállító hőlégballon az amerikai Texas államban, tisztségviselők szerint a szerencsétlenségnek feltehetően nincsenek túlélői.
Török bíróságok szombaton több mint 800 sorkatona szabadon engedését rendelték el, akiket a július 15-én történt sikertelen hatalomátvételi kísérlet nyomán indult vizsgálatok miatt vettek őrizetbe a hatóságok - jelentette az Anadolu török állami hírügynökség.
Mitől lesz egy mesterség hivatás? Attól, hogy szabadon választjuk a szakmánk, vagy a keményen végzett, sok évi munkától? Netán a foglalkozásunk szeretetétől és a környezetünktől kapott elismeréstől?
Bizonyára mindezek együtt járulnak hozzá ahhoz, hogy megvalósuljon egy olyan értékes életpálya, amelyre érdemes visszatekinteni.
Az Ungváron élő, ma is aktív 73 éves Fülöp Lajos történész és muzeológus több mint 44 éves szakmai múlttal rendelkezik. Vele beszélgetve feltárul előttünk Ungvár városa, valamint a Munkácsi Görögkatolikus Egyházmegye múltja.
Ismerjük meg őt!
– Lajos bácsi tősgyökeres ungvári?
– Igen, itt születtem 1943 telén a megyeszékhely területi kórháza melletti bábaképzőben.
Egy elszegényedett görögkatolikus kántortanítói család sarja vagyok. Anyai ágról a Pazuhánics családból származom, amelynek egyik őse, János 1735-ben görögkatolikus pap volt. Az ő utódai – köztük a nagyapám – mind kántortanítók lettek.
Nagyapám magyar ajkú ruszin volt, én is annak vallom magam. Nagyanyám magyar nemzetiségű volt, ezért ragaszkodott hozzá, hogy a Miatyánkot, a Hiszekegyet és az Üdvözlégy Máriát mind a két nyelven, ószlávul és magyarul is megtanuljam. Lizák Leontin atyánál voltam elsőáldozó Radváncon.
– Mit lehet tudni Lajos bácsi szüleiről?
– Édesanyám a lánytestvéreivel az ungvári görögkatolikus kántortanítók Erzsébet leányárvaházában tanult, miután nagyapám egy politikai merénylet áldozata lett. Aztán elvégezték a görögkatolikus tanítóképzőt, amelynek az épületét a helyiek „libavárnak” hívták.
Édesapám Kassán született és szintén kántortanító volt. Sajnos a szüleim 1954-ben elváltak.
– Lajos bácsi hova járt iskolába?
– A családunk Ungvár radvánci részén lakott, ott jártam óvodába, elemi iskolába és ott szereztem érettségit is.
– Milyen pályára készült?
– Két hivatás lebegett a szemem előtt: görögkatolikus pap vagy történész szerettem volna lenni. Azonban abban az időben csak pravoszláv papnak lehetett tanulni, ezt pedig nem akartam. A nagyanyám pedig mindenáron orvosi pályára akart küldeni, mert a családban többen azt a hivatást választották. Haragudott is, amikor megtudta, hogy végül az Ungvári Állami Egyetem történelem szakára adtam be jelentkezésem, s oda nyertem felvételt.
– Az egyetemi évek alatt családot is alapított…
– A feleségem is kántortanítói családból származik, a szüleink jól ismerték egymást. Az anyósom a Nagyszőlősi járásban, Batáron nőtt fel, az apósom az Ilosvai járásból, Kisrákócról (Малий Раковець) került Ungvárra. A feleségem ápolónőnek tanult Nagyszőlősön. Húszévesek voltunk, amikor 1962 karácsonyán összeházasodtunk. Holovács József püspök úr adott össze bennünket titokban. A nagybátyámtól béreltünk egy kis manzárdszobát a Marx téren. A feleségem főápolónőként helyezkedett el Ungváron, én pedig 1967-ben befejeztem az egyetemet.
– Hol kapott munkát?
– Amikor kezembe kaptam a diplomám, a professzorom, Eduard Albertovics Balahuri bekísért az ungvári várban működő Helytörténeti Vármúzeumba, ahol kisegítő munkatárs lettem. Fél év múlva, 24 éves koromban osztályvezetőnek neveztek ki. Enyém volt a történelem részleg, amely öt teremnyi anyagból állt, s az ókortól a jelen korig mutatta be Kárpátalja történelmét. Mindig is szerettem Ungvár és Kárpátalja múltját.
Jól ismertem a várat is, gyermekkoromban sokat játszottunk a várkertben lévő görögkatolikus temetőben.
– Mi volt a feladata a múzeumban?
– Kétszer építettem át a tárlatot. Kidobáltam mindent, ami nem kapcsolódott Kárpátalja történelméhez. A többi között az 1905. évi forradalom anyagának, a Kijevi Rusz történetének, Bohdan Hmelnickij portréjának és a kozákoknak is „menniük kellett”. A kijevi ellenőrzés nem örült, amikor ezt meglátta, kaptam is egy kis fejmosást, de azért maradhattam.
– Meddig?
– Egészen 2011-ig dolgoztam a múzeumban. Aztán átadtam a stafétabotot. Olyan utódot kerestem, aki megfelelt az elvárásaimnak. Az az elvem, hogy egy történésznek és egy muzeológusnak objektívnek kell maradnia. Emellett alapfeltétel, hogy az illető tudjon magyarul, szlovákul, ószlávul és latinul, különben nem tudja ezt a feladatot ellátni.
– A tárlat felügyelete és rendezése mellett milyen munkát végzett még?
– Időszakos kiállításokat rendeztem: Romzsa Tódorról, karácsony és húsvét ünnepéről, az ikonokról és a keresztekről is nyitottunk tárlatot. Ezeknek nemcsak történelmi tartalmuk volt, hanem egyházi és néprajzi elemeket is bemutattak. A pályafutásom alatt tizenöt múzeumot rendeztem be Kárpátalján: a Farkasfalván, Fancsikán, Bilkén, Nagybocskón és Kőrösmezőn látható honismereti kiállítás is a nevemhez fűződik.
Ezeknek a tárlatoknak az anyagát mindig helyben gyűjtöttük össze. Emellett voltak vándorkiállításaink is Leninről és a nagy októberi forradalomról – a kor elvárásai szerint.
– Hogyan lehetett a szovjet érában dolgozni?
– Sohasem voltam párttag. Azért fogadták el a munkámat, mert mindig igyekeztem a legtöbbet kihozni magamból. 1990-ben a városi tanács képviselője lettem, emellett húsz éven át voltam szakszervezeti vezető.
– Mikor került szoros kapcsolatba a Munkácsi Görögkatolikus Egyházmegyével?
– A pravoszláv időben a római katolikus templomba jártunk, majd 1989 után Ungvár ceholnyai közösségéhez csatlakoztunk, ahol a mai napig kurátor vagyok.
1990 karácsonyán szerkesztettem egy görögkatolikus újságot, ami annyira megtetszett az akkori püspökünknek, Szemedi Jánosnak, hogy áldását adta rá. Kinevezett mellém egy papot, Vaszkó József atyát, aki odafigyelt a lap teológiai tartalmára. 1991 húsvétján jelent meg a Blahovisznyik (‘örömhír’) első száma.Hivatalosan is beregisztráltuk a lapot, amelyet eleinte ezer példányban adtunk ki és főként az ungváriakhoz juttattunk el.
Aztán kétezerre növeltük a példányszámot, s már más településekre is eljuttattuk a folyóiratot. Az első időben Nagyszőlősön nyomtattuk az újságot, melyet aztán a lembergi vonaton hoztam el Ungvárra. A papok vállalták magukra a lap szétosztását.
Később Ungváron került nyomdába. A Blahovisznyikot 2006-ig szerkesztettem.
– Hogyan került kapcsolatba az ungvári papnevelő intézettel?
– 1998-ban bekéretett Szemedi János magához. Felajánlotta, hogy tanítsak egyháztörténetet a kispapoknak. Később az ószláv nyelv oktatását is rám bízta. Azóta itt vagyok a papnevelő intézetben.
– Mivel foglalkozik manapság?
– A történelmet ma már nem tanítom, hanem kutatom. Sok anyagot gyűjtöttem össze a Munkácsi Görögkatolikus Egyházmegyéről. Most ezeket leltározom. Sztojka Sándor püspök már 1935-ben elrendelte egy egyházi múzeum létrehozását, amely azonban az ő betegsége, majd halála, valamint a későbbi egyházüldözés miatt nem valósulhatott meg. Az az álmom, hogy az egyházmegyénknek legyen végre egy olyan tárlata, amely Cirill és Metód tevékenységétől kezdve napjainkig bemutatná görögkatolikus egyházunk történetét és értékeit. A püspöki palotában lennének is erre alkalmas szobák.
– Milyen anyagokat gyűjtött már eddig össze?
– Eddig több mint kétezer anyagot vettem leltárkönyvbe. Ezek között van a XVIII. századi szentek élete, negyven eredeti kép Romzsa Tódortól, több száz éves evangéliumos könyv és számos püspöki körlevél. Sokan megkeresnek és behoznak hozzám egy-egy régi tárgyat vagy emléket.
– Van segítsége ezek feldolgozásában?
– Sajnos eddig nem találtam olyan fiatalt, akinek átadhatnám a tudásom és a gyűjtéseimet.
– Szívből kívánom, hogy még sokáig ápolja és őrizze görögkatolikus egyházunk értékeit! Isten áldja meg a munkáját!
Marosi Anita
Kárpátalja.ma
Honnan érkezünk? Mit hozunk magunkkal? Gyermekkori traumáink mekkora mértékben befolyásolják személyiségünk kialakulását? Mennyire merjük bevallani magunknak titkos vágyainkat? Ezeket és hasonló kérdéseket vet fel Fliegauf Benedek Liliom ösvény című játékfilmje. A berlini filmfesztiválon a zsűri nagydíjával kitüntetett Csak a szél című családi dráma rendezője ezúttal sokkal intimebb témához nyúlt: egymástól különélő anya és hétéves kisfia kapcsolatát dolgozza fel.
Kirabolták a riói olimpiára készülő argentin labdarúgó-válogatottat, mialatt éppen felkészülési mérkőzést játszott Mexikóban.
Oroszország és Szlovénia egyaránt osztja azt a véleményt, hogy a történelmet nem szabad átírni, e két ország közösen fáradozik Európa és a világ biztonságának megszilárdításáért - mondta Vlagyimir Putyin orosz elnök szombaton a szlovéniai Kranjska Gorában azon a megemlékezésen, amelyet egy első világháborús emlékműnek, a vrsici orosz kápolna megépítésének századik évfordulóján tartottak.
Évről évre községről községre figyelemmel kísérhetjük őket, kacagunk a poénjaikon, tapsolunk nekik, és közben sejtjük, micsoda erőfeszítés rejlik emögött a gyakran könnyednek tűnő nyári produkció mögött. Mivel a legtöbbjük nagyon fiatal, zömmel főiskolás – akiket, persze, minden alkalommal néhány tapasztalt társuk is segít –, sorozatunkban rövid portréinterjúkon keresztül igyekszünk bemutatni a szerep mögött a színészt és az embert is.
Szijjártó Péter külgazdasági és külügyminiszter szerint Jean-Claude Juncker, az Európai Bizottság (EB) elnöke az emberektől félti a demokráciát.
Több mint 165 tüntetőt vettek őrizetbe, közülük 20-an maradtak egyelőre őrizetben, és 75 sebesültet tartottak nyilván szombaton az örmény fővárosban, miután előző este összecsapások törtek ki a rendőrök és a tüntetők között, akik az egyik rendőrkapitányságot két hete megszállva tartó, túszszedő fegyveres csoporttal vállaltak szolidaritást.
Az örmény egészségügyi minisztérium szóvivője szombaton tájékoztatást adott arról, hogy a rendfenntartók bódító gránátokat vetettek be az erőszakos tüntetőkkel szemben. A híradások szerint péntek este a korábbi napokhoz hasonlóan ismét több százan (egyes hírügynökségek szerint több ezren) vonultak az utcára, követelve a hatóságoktól, hogy a túszszedő akciót mindenképpen erőszakmentes eszközökkel oldja meg. A tüntetők és a rendőrök azonban összecsaptak, ennek nyomán sokan megsebesültek, köztük külföldi tudósítók is.
Július 17-én mintegy 30 fegyveres támadta meg az egyik jereváni rendőrkapitányságot, egy rendőrezredest megöltek, kilenc rendőrtisztet – köztük magas rangúakat – túszul ejtettek és bevették magukat az épületbe. Azt követelték, hogy a hatóságok engedjék szabadon a júniusban letartóztatott Zsirajr Szefilján ellenzéki politikust és “minden politikai foglyot”. Még aznap elengedtek kettőt túszaik közül, további hármat pedig egy nappal később.
A héten többször is lövöldözés volt az elfoglalt rendőrségi épületnél, amelyben megsebesült a túszejtő fegyveres csoport egyik vezetője és fia, továbbá egy rendőr. Mindhármukat kórházba szállították. Ketten megadták magukat a hatóságoknak. A fegyveresek később azt közölték, hogy van még két sebesültjük. A hatóságok felajánlották, hogy orvosi ellátását biztosítanak számukra, de a támadók ezt elutasították. Ennek ellenére később mentősöket küldtek a helyszínre, de őket a fegyveresek túszul ejtették. A rendőrség most az orvosok szabadon engedéséről tárgyal a túszejtőkkel.
A fegyveresek az egyik kis támogatottságú ellenzéki csoport hívei, e csoport alapítóját, Zsirajr Szefiljánt és hat politikustársát júniusban tartóztatták le. Szefilján ellen az a gyanú, hogy fegyveres csoportot szervezett, el akart foglalni kormányzati épületeket és egy televízió-átjátszóállomást. Az egykori katonatiszt Szefiljánt 2006-ban egyszer már bebörtönözték 18 hónapra a hatalom erőszakos megdöntésére tett felhívása miatt.
Szefilján elégedetlen azzal, ahogy a kormány Hegyi-Karabah ügyében cselekszik. A túlnyomórészt örmények lakta Hegyi-Karabah a ’90-es évek elején véres háború nyomán szakadt el Azerbajdzsántól, azóta a terület a helyi örmény erők és az örmény hadsereg ellenőrzése alatt áll, de időről időre kiújulnak a harcok az azerbajdzsáni hadsereggel.
Néhány főcím az utóbbi napokból: Pokémonozók próbálták megmenteni a lelőtt férfit – Pokémon Go közben akadt fel a kerítésre – Illegális határátlépésbe Pokémon Gózta magát két fiatal Amerikában – Az orosz állami tévé Pokémon Go-játékosnak vélt egy csapatnyi autópályán tüntetőt – A szarajevói nagykövetség figyelmeztet a Pokémon Go veszélyeire.
Augusztus 1-je és 3-a között Szarvason fennállásának első hivatalos tornáján lép pályára a tavaly megalakult délvidéki válogatott. A csapat eddig három barátságos meccset játszott, három győzelemmel a tarsolyában várja a nem szuverén államokat tömörítő ConIFA világbajnokságán való részvételről döntő tornát, az I. Magyar Örökség Kupát.
A tornán négy válogatott küzd az indulás jogáért, a két hétfői elődöntőt – amelyek párosításáról a vasárnapi sorsolás dönt – követően a szerdai döntőben dől el, hogy Délvidék, Székelyföld, Felvidék vagy Kárpátalja képviselheti a Kárpát-medencei magyarságot a legközelebbi világversenyen. A tornán bronzmeccset is rendeznek, a csapatok kupát és érmeket is kapnak a záróünnepségen, illetve a mindegyik gárda legjobb játékosát is díjazzák majd.
Apró Attila, a válogatott szakvezetője lapunk érdeklődésére elmondta, hogy szerencsére csak néhány kiigazítás hiányzik a ConIFA-tagságukhoz, így a selejtezőtornának ők is vb-re jogosult válogatottként vághatnak neki. A meghívásos tornára 40 fős bő keretből kerülnek ki az utazók. Az edző szerint változó a játékosok klubjainak együttműködési szándéka, azért is dolgoztak az utóbbi bő egy évben ekkora bázissal, hogy ne legyen pótolhatatlan futballistájuk. A játékosokat év közben meccseken figyelték meg, az aktuális forma alapján igyekszenek kiküldeni a meghívókat. A tornára a válogatott vezetése igyekszik szurkolói buszokat is biztosítani, a friss információkért érdemes a csapat Facebook-oldalát (https://www.facebook.com/DelvidekiValogatott/?fref=nf&pnref=story) követni.
• Van-e már hír a ConIFA-tagságról?
– Igen, jó hír, hogy a nemzetközi szövetség be- és elfogadta tagfelvételi kérelmünket. Még hátra van néhány hiánypótlás a szükséges dokumentumokat illetően, de sínen van az ügy.
• Hogyan került Délvidék válogatottja a vb-selejtezős együttesek közé?
– A torna meghívásos. Hagyományteremtő szándékkal indul útjára első alkalommal a történelmi Magyarország közepén. Az I. Magyar Örökség Kupa megszervezését ugyanis Szarvas városa vállalta fel a székelyföldi vezetők hathatós közbenjárásával. A résztvevő csapatokat a külhoni magyarság működő válogatottjai alkotják. Külön szerencse, hogy a ConIFA elismeri vb-kvalifikációs tornának, hiszen velünk együtt a négy csapatból legalább három tagja már a szervezetnek. Egyébként csak idő kérdése és mind a négyen tagok leszünk.
• Hogyan zajlott a felkészülés? Mennyire bizonyulnak együttműködőnek a kerettagok klubjai?
– A felkészülés akkor kezdődött, amikor az első összetartást megtartottuk Mórahalmon, hiszen onnantól kezdve tudatosan bővítettük a keretet. A három eddigi mérkőzésünkön több mint negyven játékos lépett pályára, ők alapjaiban már elsajátították a válogatottunk játékszervezési elveit. A felkészülés finisében, azaz tavasszal kicsit átalakítottam az eredeti tervet, hogy ne zavarjuk meg a klubcsapatok életét. Tiszteletben tartottuk az egyesületek prioritásait, hiszen valamennyi játékosunk a kiesés elkerüléséért vagy éppen a feljutásért küzdött a csapatával. Inkább próbáltuk gyakori mérkőzésvizitekkel nyomon követni a potenciális kerettagok teljesítményét a bajnoki mérkőzéseken, és a lehető legkörültekintőbben kiküldeni a meghívókat, figyelembe véve a játékosok aktuális állapotát.
• Kialakult-e már a végleges keret?
– Mire az interjú megjelenik, már nagyon remélem, hogy addigra végleges lesz a keret, de annyit elmondhatok, hogy egyelőre nagyon változó a klubvezetők és vezetőedzők reakciója a kikérőkre. Nagyon sok egyeztetésre van ilyenkor szükség, hiszen kevesen érzik át, hogy mit jelent nekünk a kis válogatottunk.
• Lesznek-e hiányzók?
– Igazából, láttam előre a nehézségeket a játékosok rendelkezésünkre bocsátásával kapcsolatban, ezért is foglalkoztattunk viszonylag sok játékost, hogy ne legyen pótolhatatlan emberünk. Erre a kérdésre azt válaszolnám röviden, hogy nekem aktuálisan azok a legjobb játékosok, akik ott lesznek és küzdenek a délvidéki magyarság képviseletében.
• Milyennek látja az erőviszonyokat?
– Kárpátalja válogatottját nem ismerem, csak azokat az embereket, akik a csapat kulisszái mögött ténykednek. Abban biztos vagyok, hogy minden követ megmozgatnak, hogy megnyerjék ezt a tornát, hiszen elnyűhetetlen misszionáriusok, mint mi. Felvidék válogatottjánál egy átgondolt brand kialakítása van folyamatban és egy viszonylag stabil keret. Ellenük ugyan már játszottunk, de nagyon tisztelem őket, a fiatal ambiciózus vezetőiket és mögöttük a kiszélesített DAC-tábort. Rendkívül stabil gárda. Székelyföld pedig a legérettebb projekt jelenleg mindannyiunk közül, hiszen eleve nagyon komoly tömbre és összefogásra épül. Ügyes a vezetés, széles a merítési lehetőség hozzánk képest. Szóval az esélyeink a papírforma szerint igen csekélyek, ezért inkább a napi formában hiszünk. Megpróbálunk a szülőföldünk szeretetére és a szakmai tudásunkra alapozni.
• Milyen célokkal utaztok a tornára?
– Természetesen mindkét mérkőzésünket meg akarjuk nyerni. Szeretnénk kvalifikálni magunkat egy világeseményre, hiszen sportemberek vagyunk. Főleg, hogy szinte házhoz jön a lehetőség, de mostantól már élesben kell megmutatni a délvidéki magyarságnak, hogy érdemes egy emberként mögénk állni. Az a legfontosabb, hogy végre legyen nekünk is egy olyan csapatunk, amely képes tömbösíteni a mi kis népcsoportunkat.
• A torna zárónapjára több településről is buszokat indítotok. Mely önkormányzatok álltak a kezdeményezés mellé?
– Megalakuláskor még nem volt szempont a szurkolók mozgósítása, hanem a játékosok oldaláról voltam kíváncsi a műhelyünk létrehozásának létjogosultságáról. Szerettem volna felmérni, hogy a leendő kerettagok, stábtagok miként viszonyulnak a kezdeményezéshez. Ez a fázis pozitív eredménnyel zárult. Utána jött prioritásként az alapjátékunk elültetése minél több játékos fejében, ahol még nem az eredmény volt ugyan a legfontosabb, de szerencsére társult az is a gyakorláshoz. Most pedig itt az első komoly megmérettetés, és már mindenképp be kell kapcsolnunk a lényeget, azaz a szurkolóinkat. Mivel úgy alakult, hogy nem hazai pályán szerepelünk, de azért elérhető közelségben, így adta magát az ötlet, hogy ingyenes szurkolói buszokra van szükség. A mai napig a magyarkanizsai önkormányzat támogatása fix, és úttörőként példát mutatva Fejsztámer Róbert polgármester mellé állt a kezdeményezésnek, valamint a község sportért és ifjúságért felelős tanácstagja a szervezésben vállal oroszlánrészt Teslić Zoran személyében. Remélem, hogy bővül a támogató önkormányzatok köre, de egyelőre ennyi a biztos. Mi nagyon örülünk, hiszen lesz legalább ötven csodálatos szurkolónk a helyszínen. Aki pedig nem tud elkísérni minket, az a válogatott Facebook-oldalán követheti majd az eseményeket, valamint a különböző hazai médiafelületek által, akik mindig korrekten tudósítottak eddig a csapatunkról.
Több mint 165 tüntetőt vettek őrizetbe, közülük 20-an maradtak egyelőre őrizetben, és 75 sebesültet tartottak nyilván szombaton az örmény fővárosban, miután előző este összecsapások törtek ki a rendőrök és a tüntetők között, akik az egyik rendőrkapitányságot két hete megszállva tartó, túszszedő fegyveres csoporttal vállaltak szolidaritást.